HOBOTNICA
ŠESTA EPIZODA
Vi ćete voditi ured...
dok se ova stvar potpuno ne raščisti.
Ali, molim Vas, morate biti oprezni.
- Veoma oprezni. - Naravno, komesaru.
Dakle, Čirina će biti oslobođen!
To svi kažu!
- Slučaj se preispituje. - Preispituje?
Hoćete da kažete da su ona dva svedoka govorila istinu?
Koliko su Vam platili?
Ko će mi vratiti brata i čoveka koga sam volela?
Toliko ljudi Vam je verovalo.
Primio sam izveštaj sa navodima protiv Korada.
Obično se ne bavim tim stvarima...
ali svi znaju da je Korado bio jedan od mojih učenika...
i da sam mu ja dao taj posao... nažalost.
Možda je hteo da učini nešto lepo...
a naišao je na tu devojku...
kojoj je bila potrebna pomoć.
Narkomanima je potrebna njihova dnevna doza fiksa…
pa da bi joj to obezbedio,
a ovo je samo moja pretpostavka,
Korado mora da je imao kontakt s nekim iz trgovine drogom.
I možda se, sasvim neželjeno, našao umešan....
u taj bedni krug trgovaca drogom.
Učinite malu uslugu svakog dana,
i završićete u zamci kao žrtva ucene.
Ja...
Moram da priznam da...
u ovoj žalosnoj aferi, postoji nešto...
nešto što me iznenađuje.
Kako je čovek kakav je Korado...
mogao... da se ponaša tako.
Izdao je svoju profesionalnu etiku...
i izdao Vas u isto vreme.
Moramo da zaboravimo Korada i celu ovu aferu.
Želite li dobrog advokata?
Advokata?
Između muža i žene?
Kako je to žalosno.
Kakav otrcan kraj.
Ne, hvala.
Ko je?
Pogodi.
Rekao sam ti da ne izlaziš iz kuće.
Želela sam da te vidim.
Ne noćas.
Molim te idi kući.
Ako me ne pustiš unutra,...
ležaću ispred vrata do kraja života.
Kampovaću tu.
Ozbiljna sam.
Nisi se obrijao.
Baš me briga da li si ovde živeo sa svojom ženom.
Želim da ostanem ovde,...
želim da spavam ovde,...
i želim da ti sredim stan.
Ostavi to.
Moraš da ideš kući. Ja ne mogu da te štitim.
Nemam više tu moć koju sam imao ranije.
Nije važno.
Štitiću se sama.
Sve dotle dok uvek mogu da budem s tobom.
Da li znaš da sam sada čovek koga svako može da pljune?
I zbog toga sam došla.
Da ti kažem da me je baš briga za ono što ljudi pričaju.
Dragi, oslobodi se tog tvrdoglavog kukavičluka.
Ja sam ovde s tobom. I neću otići.
Zato prestani da me smaraš.
Halo.
- Korado. - O, to si ti, Elza.
- Da li zovem u nezgodno vreme? - Ne.
Pokušavala sam da te dobijem tokom celog dana.
Žao mi je.
- Ne mogu da razgovaram sada. - Zašto ne?
Rekao sam da ne mogu. Žao mi je.
Žena me stalno zove.
Onda isključimo telefon.
- Izolujmo se. - Ne želim da budem s tobom.
- Ostavi me na miru. - To i ne sanjam.
Trebalo bi da misliš kako ćeš da se spaseš.
Trebalo bi da ideš kući i da tamo ostaneš.
Želim da budem s tobom.
Ali ja ne želim tebe.
Da li sam jasan?
Ne želim te više.
Gotovo je.
Plašiš se Čirine.
Plašiš se da će ti se naplatiti što si dirnuo njegovu svojinu.
Kada izađe, doći će pravo kod mene.
Daj mi svoj pištolj.
Ne pričaj gluposti.
Ko bi me osudio?
Ubio je moju majku i Marinea,...
navukao me na drogu...
Misliš li da bi neko mogao da me dotakne?
- Samo bih izvršila pravdu. - Dosta!
- Dosta je bilo. Odlazi! - Nemoj!
Odlazi! Rekao sam ti da želim da budem sam.
Molim te reci mi zašto.
Reci mi zašto...
Više nisam ništa i to me plaši.
- U pitanju je Čirina, zar ne? - U pitanju je sve.
Gotov sam.
Mogu da se spasem samo ako raskinem sve veze sa svima.
Čak i samnom?
Zašto tako postupaš samnom?
Šta sam uradila?
Šta sam uradila da ti naškodim?
Korado...
Gde je on? Da li je otišao?
Korado!
Otišao je i ostavio me ovde.
Ispunio je svoju dužnost i otišao.
Jer ja pripadam ovde!
Don Manfredi, devojčina porodica poslala je dva advokata.
- Zašto? - Da je odvedu.
Kako da je odvedu?
Imaju sudski nalog da je odvedu.
Ovo je humanitarna misija...
koja u srcu ima interese gospođice Pači Šjaloja.
Njena porodica želi da je leči, zaštiti i vrati u život.
Već smo rezervisali sobu u najboljoj klinici...
i Vi, Don Manfredi, možete da je posećujete...
kako bi joj pružili utehu.
Hoće li i Čirini biti dozvoljeno da je posećuje?
Ne razumem pitanje.
Uđite, devojke.
Žele da odvedu Titi.
Mora da se podvrgne nizu testova na klinici.
- Postoji sudski nalog. - Naravno.
Zapravo, svi rade na tome da taj ubica bude pomilovan.
A vi, gospodine?
- Kako stoje stvari sa Vama? - Ne razumem.
Onda shvatite ovo...
Devojka je ovde po svojoj slobodnoj volji, kao i drugi.
I neću vam je predati.
Idete protiv njene porodice.
Odrasla je i pri punoj svesti. Niko je ne može prisiliti.
Sudija će to učiniti.
Želim da odem.
Zar ne vidiš da su svi u dogovoru...
i ko stoji iza toga?
Jednostavno želim da odem.
- To je Čirina. - Nije me briga.
Imaš mnogo prijatelja ovde. Razmisli još.
- Gotovo je. - Dobro razmisli.
Ćao. Hvala.
Ćao, momci. Odlazim.
Hej, Antonijo, zar nećeš da se pozdraviš?
Nastavi.
Momci, pozdravite Titi. Ona odlazi.
Žao mi je, ali...
Morala sam da dođem.
U novinama piše da si suspendovan i pod istragom.
Pa... tu sam.
Promenio si se.
Bled si.
I ti izgledaš umorno.
Kada si stigla?
Pre sat vremena.
- Tako je toplo. - Skini žaket.
Vidi, ne verujem u ono što pišu novine.
Ni u ono što mi je rekao naš prijatelj u Rimu.
Da je sve to zbog one devojke.
Ne verujem u to. Kada si čist, čist si.
To što si napustio ženu ne čini te kriminalcem.
- Da li je neko zvao? - Ne.
Nije zvonio telefon? Koliko dugo si ovde?
Jedan sat. Rekla sam ti.
I nisi čula telefon?
Ne, zašto?
Trebalo je da je vrate. Takav je bio dogovor.
- O čemu se radi? - Trebalo je da dođe kući danas.
Ko?
- Paola nije ovde. - Gde je Paola?
Nije ovde nedeljama. Bila je oteta.
- Šta to pričaš? Ko, Paola? - Da. – Ne!
Sećaš se kada si zvala a ja smišljao izgovore?
Pa, ona nije bila tu.
Uradio sam sve što su tražili. Postao sam kriminalac.
Čak bih za njih i ubio.
I sada moraju da je vrate. Razumeš?
Uradio sam sve što su tražili...
i sada moraju da je vrate.
Želim svoju ćerku. Želim da se vrati.
Vratiće je.
Ti ljudi imaju neki svoj kodeks časti.
- Ako se ne vrati... - Hoće... Vratiće se.
Sada idi u park,
kupi sladoled i strip i čekaj na onoj klupi.
Hajde, izlazi.
Zar nisi čula? Rekao ti je da ideš i čekaš na klupi.
Hajde. Idi.
Idi.
Idi, kreni.
Požuri.
Idemo.
Korado! Korado!
Zvali su i rekli da je u parku.
Hajdemo.
Smiri se...
Ubico. Pusti me. Pusti me!
Ne dodiruj me.
Bila je silovana.
Vratila se živa i to je čudo.
Ne zaboravite to.
Ali doktor kaže da morate odmah da je odvedete odavde.
To je jedini način da se spase.
Hvala što ste došli. Moram da odvedem ćerku.
Recite Titi da je nisam napustio.
Vratiću se.
Da, i žalim što sam Vas pogrešno procenila.
- Rekli ste centrali? - Da, odbiće sve pozive.
- Bolničarko... - Da?
Gde je gđica Peči Šjaloja?
Soba 310, ali već ima posetioca.
- Gde mogu da sačekam? - Tamo, u predvorju.
Titi.
Dugo se nismo videli, zar ne?
Pošto sam na uslovnoj slobodi,...
pomislio sam da ti donesem cveće.
- Za moju sahranu. - Kakva besmislica!
Naš život počinje sada.
Pokušajte da nađete vazu za cveće.
Zvaćemo ako budete potrebni.
Znaš li da...
izgledaš još lepše.
Šta je to? Tvoja mala stopala su hladna!
Tvoja koža je tako glatka.
- Prestani. - Znojiš se.
Da li je ovako bolje?
Slušaj...
doneo sam ti malo onoga.
Želiš li odmah? - Ne.
Znaš li da su u zatvoru...
činili sve ne bih li posumnjao u tebe.
Ali, nisi rekla ni reč...
i ja sam slobodan.
Onda, jedne noći...
nisam mogao da zaspim.
I odlučio sam...
da želim da se oženim tobom.
Ja, tvoja žena?
Zašto da ne?
Mi...
Ne nedostaje nam novac.
Osim toga, mladi smo.
Znaš li koliko ljudi će crći od zavisti?
Prestani. Iscrpljena sam. Zar ne vidiš da sam na infuziji?
Da, smiri se.
- Moram da se odmaram. - Da, ljubavi.
- Rečeno mi je da se odmaram. - Da, ljubavi.
- Iscrpljena sam. - Da, naravno.
Naravno.
Odmori se.
Do sutra.
Ostaviću ovo tu.
Izgledaćeš prekrasno u belom.
Ćao.
Ana Karuzo želi da vidi gospođicu Titi.
Gde je ona?
Možete reći meni sve ono što želite da kažete Titi.
- Šta želite? - Reci mi!
- Ostavite me na miru! - Dakle, nećeš da razgovaraš!
Beži odavde ili ćeš završiti kao špijun...
kao tvoj brat i verenik!
Odlazi. Ženi je mesto u kući!
Još je u šoku. Provodi sate ćuteći.
To je odbrambeno ćutanje.
Dete je. Da li mora biti sa mentalnim bolesnicima?
- Za sada. - Zašto me odbacuje?
Imala je težak šok koji ju je duboko pogodio.
Paola Vas ne vidi kao oca, već kao muškarca.
A muškarci su joj omraženi neprijatelji.
Biće potrebno mnogo ljubavi i strpljenja.
- Zahvaljujem se. - Doviđenja.
- Brzo, zovite doktora. - Pozovite nekog. Požurite!
- To je bio on! - Jeste li sigurni?
Da, video sam ga na trenutak. Ne, ne grešim!
- Zašto se vratio? - Kako mogu da znam?
Zar nije otišao?
Da, jer je istraga bila u Rimu.
Dobro, nemojte da paničite.
Dobro, smiren sam. Smiren sam!
- Pokušajte da ostanete smireni. - Smiren sam!
- Zvaću Vas. - Dobro.
Budimo na oprezu.
Ako ga vidite,...
morate da me upozorite...
i zaštitite.
Razumete?
Nisam znala da su oteli Vašu ćerku.
- Ne bih dozvolila to. Nikada! - Ne zanima me.
Takva stvar se nikada ranije nije dogodila.
Uvek su poštovali žene i decu.
Prestanite! Pokušavate da sebi pribavite neki alibi?
Moja ćerka je oteta i silovana.
Da bi se zaštitili interesi i takvih kao što ste Vi.
Ne možeš uvek da znaš odakle dolazi novac.
Vi perete novac.
Da.
I sasvim dobro znate da je taj novac uprljan krvlju,...
ali mene ne interesuje da Vas optužim.
Možda nećete verovati, ali sam veoma rastužena.
Pričajte mi o svojoj devojčici.
Vi...
morate reći Terasiniju i Ravanusi
da želim pravdu.
Oni znaju šta to znači.
Daće Vam šta god želite.
Mislite na novac, naravno.
Možete postati bogati.
Zagrebi površinu i ispod nje će se uvek pojaviti sluškinja!
Dakle?
Šta je ono što želite?
Njenog tamničara.
Moraju mi ga predati u roku od naredna 24 časa.
To je ono što želim.
Recite im to.
Draga grofice, ne budite detinjasti.
Zašto mi nije rečeno o otmici?
Bilo je to tužno, ali neizbežno.
Da ste znali, možda bi reagovali kao sada.
Možda bi Vam nešto procurelo.
Naši odnosi su veoma delikatni...
i ravnoteža grada je na kocki.
Ne...
Verujte, razmišljali smo dugo i teško...
pre nego što smo to odlučili.
Bravo. Pa, to je isto tako dobro kao i reći...
da ste doneli odluku i o silovanju.
Da li ste i to planirali?
- Šta to pričate? - Svakako ne bajke!
Inspektorova ćerka bila je silovana tokom zatočeništva.
Ko Vam je to rekao?
Njen otac tako kaže, što znači da je istina, i vi to znate!
Dovedite mi Čirinu.
Nikada ga niste primili ovde.
Tačno, ali večeras će imati čast...
da dođe u moju kuću.
Želim ime kopileta koje je silovalo dete.
Dobro, ali čak i ako je neko to uradio,...
ne možemo dozvoliti da nam pandur komanduje.
Čirina...
Da li si...
me čuo ili nisi?
Šta sam ti rekao?
Da pronađem ko je to uradio.
I to moraš da uradiš. A ne da pričaš sranja.
Da, ali...
ne možete se tako ponašati prema meni.
Ja sam u celosti izvršio svoju dužnost.
Ma, prestani. Ti čak ne znaš ni koje je doba dana.
Ne zaslužuješ sreću koju smo imali.
Jer, sreća je da je tvoja grofičica Peči Šjaloja...
skočila kroz prozor, ta kurva!
Ne pričajte tako o njoj. To neću trpeti!
Spavala je sa takvim kao što si ti, dakle kurva je.
Rekao sam da ne pričate tako o toj jadnoj mrtvoj devojci.
Molim Vas... Molim Vas!
Molim Vas.
Misliš li da ću zaplakati?
Morali ste da vratite dete netaknuto.
To je bio dogovor sa ocem.
U suprotnom, bolje je ne vratiti je uopšte.
U pravu ste.
Ne treba dozvoliti da pomahnitala zver kruži okolo.
Sada je on spreman na sve. Razumeš to, zar ne?
Odlazim. Neću da učestvujem u ovom razgovoru.
Grofice, držite usta zatvorena, molim Vas.
Ako podignete ton, možda Vam neću učiniti tu uslugu.
Ja sam poslovna žena.
Ne želim da se mešam u ovu prljavštinu.
Šta ovo znači? Ne mogu da odem?
Ta prljavština Vam omogućava da pravite milijarde, grofice.
Novac ne smrdi.
Nosite tamne naočare i zapušavate uši,...
ali život nisu samo poštovanja dostojne prijatnosti.
Svako igra na svoj način...
ali bi bilo glupo upropastiti dobru igru...
ako je neko igrao kao partner.
Može da pogoduje, ali je opasno.
Da li to treba da shvatim kao pretnju?
Ma, šta to pričate? Kako možete tako da mislite?
Verovali ste nam,....
a i mi smo verovali Vama.
zašto menjati to pravilo?
Ili Vi želite da ga promenite?
Nisam to rekla.
Organizovaćemo Vam lepo putovanje. Pariz, London...
Ti joj nabavi karte.
A Vi zaboravite na svoju tugu.
Da li je gospodin došao sam, ili s nekim još?
Grofice, morate da odlučite.
Kako možemo da stupimo u kontakt s Inspektorom?
Pa?
Ja čekam.
Došao je sam...
u svetlo zelenom kombiju.
Kao što sam rekao, stvarate mi ozbiljan problem.
Možete li doći?
Da dođem na Siciliju? Mora da se šalite!
Nemoguće. Moram ostati u Rimu.
Uz to, ne mogu da se bavim događajima u malom gradu.
Najveći problemi nastaju u malim gradovima.
Taj policajac! Grešite od početka.
Kako sada mogu da Vam pomognem?
- Dajte naredbu u Rimu. - Vi ste ludi.
Zašto je taj policajac opasan?
Ako se ovakva situacija nastavi, neko drugi bi mogao da pogleda...
istragu koju je taj manijak započeo.
To bi bila katastrofa. Ušao bi u naše bankarske poslove.
Dobio čvrste dokaze.
Slušajte, gospodine, hteli smo da....
razmenimo informacije, transakcije i moralnu podršku,...
ali čisto pravno, to je Vaša stvar, pa Vi nađite rešenje.
- Kakvo god ono bilo? - Ne želim da znam.
- Ima li još nešto? - Ne.
- Onda, laku noć. - Laku noć.
Nema nikoga! Hajdemo.
Da li prepoznajete moj glas, gospodine?
Inspektore! Kako je lepo čuti Vas.
Gospodine... Vaši lakeji pronašli su moj kombi...
što znači da me je grofica Kamastra izdala, što me ne čudi.
Šta ste uradili s njom? Poslali je negde?
Ne razumem. Mogu li nekako da Vam pomognem?
Naravno da možete!
Morate da mi predate osobu koja je silovala moju ćerku,...
i to u roku od 24 časa.
Učinite to, gospodine.
Mogu da Vam se naplatim na mnogo načina...
i tada će to biti oko za oko.
Pozovite Don Manfredija da potvrdite vreme i mesto.
I ne, nisam kod Don Manfredija.
Ne znam ništa o tome,...
ali ako mogu da pomognem...
pokušaću da utvrdim ko je.
Moram da telefoniram.
Da, telefonirajte. Siguran sam da ćete uspeti.
- Daj mi Čirinu. - Gde je on?
Nađi ga! Kod kuće, u bolnici, u paklu, ako treba.
Neka mi se hitno javi.
Ana...
Često se pitam...
šta sam mogao da uradim da Leo ne bude ubijen.
Uradio si sve što si mogao. Stidim se što sam te ošamarila.
Trebalo je da se venčate.
Žalim što nisam shvatio....
ili naslutio nešto što bi ga moglo spasti.
Ne muči sebe.
Bio sam na korak da ih srušim.
Kada bi jedan pao, to bi povuklo i ostale.
Kao domine.
Ali su oni izveli protivudarac i...
Neko čvršći bi rekao...
"Svejedno ću Vas uništiti. Činite šta hoćete s mojim detetom."
Ali ja to nisam mogao.
Nisam mogao to da uradim.
Tako si je spasao.
Ne, jer, vidiš, sada mora tamo da se oporavlja.
Ako se ne oporavi, to je gore. Ne znam šta ću da radim.
Ne govori tako.
Promenio sam se, Ana.
Nisam čovek koji sam bio.
Sada želim da vidim koje im je boje krv.
I oni shvataju da nisam isti.
Znam to po tonu njihovog glasa kada razgovaramo telefonom.
Uplašeni su.
Šta je bilo? Loše si sanjao?
Nisam mogao da dišem...
u snu.
Ali, zašto ti malo ne odspavaš?
Navikla sam na noćne smene u Don Manfredijevom centru.
Ne brini. Osim toga, gledanje čoveka koji spava,
budi u meni neki osećaj nežnosti.
Kao dete, gledala sam deku i...
baku u našoj kući na selu.
Bilo je to kao da špijuniram njihove snove.
Gledala bih kako dišu i kako se pokreću...
i pokušavala da zaključim da li su njihovi snovi srećni ili ne.
- Kakav je bio moj san? - Poput tebe ovih dana.
Pun bola, kajanja i besa.
- Pokušaj sada da odspavaš. - Ne mogu.
Pokušaj, makar i kratko.
Ne. Pričaj mi.
Pričaj mi o sebi. To mi pravi društvo.
Prva sam u porodici...
kojoj su dosadile... porodične sahrane.
Deka je ubijen dok se vraćao iz maslinjaka.
Ujak mi je pronađen u kanalu.
Otac mi je ubijen pored mene, u kolima.
Potom su mi uzeli Lea i brata.
Da, ovde ima mnogo porodica poput moje.
Dan mrtvih je praznični dan sa slatkišima i igračkama.
Zašto pričaš o mrtvima?
Zato što si rekao da želiš da vidiš boju njihove krvi.
Ja ću se javiti.
Da?
Da, tu je.
Rećiću mu.
- Pa? - Zvali su Don Manfredija.
Sastanak je za jedan sat u staroj fabrici za preradu tunjevine.
- Siguran si da ćeš da ideš? - Ne brini.
Ovde sam, murkane.
Pokaži se.
Ugasi svoja svetla.
Nema nikakvih trikova.
Ugasi svetla i dođi ovde.
Gde si?
Hej, murkane.
Ne mrdaj. Podigni ruke.
Raširi noge.
Kada damo obećanje, mi ga i održimo.
Doveo sam ti tvog čoveka. U kolima je.
Kaži mu da izađe.
Ne može. Vezan je.
Gde je?
Spreman za autopsiju.
Želeo sam ga živog.
Zbog čega? Da ga saslušaš?
Ko ga je ovako ubio?
- Jesi li ti to uradio? - Šta te briga?
Prvo ste mu vezali ručne zglobove...
potom gležnjeve...
i na kraju mu vezali omču oko vrata.
Zašto takva smrt?
Možda da bi izgledala kao...
osveta unutar vas, kao gangstersko ubijanje.
To je bio vaš cilj.
- Da li bi voleo takvu smrt? - Nisam poput njega.
Da, ali je zaslužuješ isto koliko i on...
pa čak i više, jer na svojoj savesti nosiš i smrti.
Eleonora Peči Šjaloja, inspektor Marineo...
To je bilo pitanje seksa i ljubomore.
Ne, ti si oboje ubio u palati.
- Šta to pričaš? - Ono što mi je Titi rekla.
- To nije istina. - Zašto ne bi bila?
Zato što da je, hipotetički,...
Titi rekla takvu budalaštinu,...
ti bi me, inspektore,uhapsio.
Odvukao bi me pred sudiju...
i ja bih bio gotov...
Hipotetički, naravno.
Da...
ali, vidiš, stvar je u tome...
što sam voleo Titi.
I nisam želeo da rizikujem da bude ubijena, shvataš?
Ali je ipak umrla.
Ko će sada da plati za Titi?
A ovaj bednik...
Znam ga. Razgovarao sam jednom s njim.
Ko god da je smislio ovakvo vezivanje...
mora da je talentovan...
da prisili žrtvu da se sama ubije.
Pa, Čirina,...
reci iskreno...
Kada pokušaš da ispraviš noge...
omča se steže i davi te.
Pokušavaš da se odupreš...
a onda shvatiš da ubijaš sebe.
Stiskaš zube, ali gubiš dah,...
čini ti se da ti kosti pucaju, srce ti lupa tako jako...
kao da će eksplodirati.
Zašto ne bih pustio da umreš na ovaj način?
Ubij me.
Zaslužuješ tu omču.
Imaš kokošiji mozak.
Kako se nisi zapitao...
zašto su baš tebe poslali na ovaj sastanak?
Gotovo da mogu da ih čujem.
"Ili će nas inspektor osloboditi Čirine,...
"ili će nas Čirina osloboditi inspektora."
Njihova inteligencija je rafinirana.
Uradili su kako treba,...
možda po nečijem višem savetu.
Nekog na ključnom položaju...
u Rimu.
Pa, da li da im učinimo uslugu?
Ti...
Recite Don Manfrediju da se u kolima nalaze dva čoveka.
Jedan za policiju, a drugi, onaj u prtljažniku, za pogrebnika.
Don Manfredi...
- Dobro veče, gospodine. - Dobro veče.
Koliko taj Čirina zna o našim poslovima?
- Ne mnogo o bankama. - Ne mnogo je previše mnogo.
Uradite nešto.
Dobro.
Kontakt održavajte samo telefonom.
Sve što je potrebno da nam napravi problem...
je naša zajednička fotografije.
Da. Ne brinite.
Što se tiče Čirine,...
ako tu stvar uskoro zatvorimo, kako da...
Zovite me, moj telefon je čist.
- Srećan put. - Doviđenja, profesore.
Ko bi mislio da bi Korado Katani...
Bio je dobar na Policijskoj akademiji,...
ali sam osetio da ima ograničenja, poput nedostatka odlučnosti.
Kad samo pomislim da sam ga ja predložio...
za taj miran posao na Siciliji.
Delovao je demoralisano, imao tešku bračnu situaciju,...
a na kraju nam je postao takav problem!
Nemojte da Vas to brine.
- Ima li još problema na Siciliji? - Nemojte da Vas to brine.
Sante!
Kiodo!
Kako si, Sante?
Kiodo!
Zašto su te uhapsili?
Udario sam saobraćajca.
Stavili su me ovde da budem kraj tebe.
Nisi napušten.
Upropastio sam život zbog te devojke.
Svako ima trenutke slabosti, ali ih mi i dalje volimo.
Izabrali su me zato što smo rasli zajedno. Sećaš se?
Moj jadni brate, ti i ja uvek zajedno.
Naravno da se sećam.
Ja sam ti dao posao i novac.
Kao da sam to zaboravio!
Osećam se bolje.
Vreme za šetnju.
Sante, napolju je sunčano. Da izađemo na svež vazduh?
Zašto da ne?
Šta radiš?
- Zar ne dolaziš? - Naravno da dolazim.
Sećaš se naših igara?
Uvek si ti pobeđivao.
Bila je tako usamljena.
Hoćete li stvarno podneti ostavku?
Kao policajac sam završio karijeru, znam to.
Ali kao svedok, još uvek sam živ.
I ja, ako nemate ništa protiv!
Optužiću sebe da bih optužio druge...
i utvrdio koliko je daleko sve ovo otišlo.
Biće to interesantno suđenje za obe strane!
U međuvremenu, Čirinu...
je tužilac Bordonaro „zakucao“.
Višestruka ubistva, trgovina drogom, zavera.
Moramo ići više. Čirina je samo „pešadinac“.
- Da, ali... - Znam, Altero...
Ovo bi mogao biti prvi korak da vidimo ko je gore.
Gospodine...
Ubili su Čirinu.
Niko ništa nije video. Ubica bi mogao biti i neki prijatelj.
Upozorio sam da ga premestite.
- Spremao sam se da to uradim. - Pa, sada je previše kasno.
Trebalo je da pratimo sve sumnjive koji su napolju.
Shvatate li koliko ljudi imamo?
Šta da radimo, gospodine?
Vidite li, Altero? Stalno postupamo kao budale...
dok kriminalci stvaraju svoje organizacije i hijerarhije.
Kriminal je organizovana sila koja postaje institucija.
Za to vreme, mi i dalje umiremo...
samo zato da bi obični ljudi verovali da postoji zakon.
Ne prihvatam to.
- Znam da je teško prihvatiti. - Nastaviću dalje.
Onda se čuvajte parkiranih automobila punih eksploziva.
Računam na pomoć nekih policajaca.
- Nađite nekog boljeg od mene. - Niste izgubili, gospodine.
Možda ne, ali sam prošao kroz mašinu za mlevenje mesa.
Delovali ste pod ekstremnim okolnostima.
U javnosti raste podrška Vama.
Imam prijatelje?
Mnoge. Evo njihovih imena.
Zapamtite, inspektore, još uvek računamo na Vas.
Žao mi je zbog Vaše devojčice, gospodine.
Hvala, Setimeli.
Hoćemo li se sresti ponovo?
Hoćete li se vratiti, inspektore?
Naravno, Setimeli.
KRAJ